Herre, vi steder din søn, -
oberst George Herbert Merryweather, til hvile.
Af jord er du kommet.
Til jord skal du blive.
Af jord skal du igen opstå.
Det, Herren giver, tager han også bort igen.
Hjælp os, Herre, i vort trælsomme liv, -
indtil skyggerne bliver lange, og mørket falder på.
Den travle verden bliver stille. Livets feber er overstået.
Frøken Merryweather.
"Dette er et testamente for oberst George Herbert Merryweather, London."
Tabte han alt?
Også huset?
Nej, far kan ikke have været i London.
Han skrev, at han kom hjem. Han ville ikke ankomme uden...
Deres far efterlod Dem dog denne bog.
Det er Deres arv.
"Måneagerdalens ældgamle krøniker."
Jeg ved, det er svært, -
men jeg er sikker på, din far...
...elskede dig.
Han var bare...
Alle må stå på egne ben på et tidspunkt.
Jeg har det fint, frøken Heliotrope. Det har jeg.
Jaså.
Der var engang en perfekt æra for mange hundrede år siden, -
- da den oldgamle magi stadig fandtes i Måneagerdalen.
Der var en ung kvinde, hvis hud glødede som en bleg stjerne, -
- og hvis hjerte var så purt som månelys.
Hun var så god og modig, -
- at selve naturen elskede hende, som var hun dens datter.
En skæbnetung nat gav månen hende en usædvanlig gave, -
- som for evigt forandrede dalens magi.
Måneperlerne.
Fra da af kaldtes hun Måneprinsessen.
To familier levede i fred og fordragelighed i udkanten af dalen.
De delte naturens goder.
De Noir-klanens datter, Måneprinsessen, -
- forelskede sig i og skulle giftes med Sir Wrolf Merryweather.
Hendes far Sir William de Noir gav sin velsignelse -
- ved at give parret en sjælden, sort løve.
Til min datters brudgom.
Tak, far.
Sir Wrolf gav sin brud en enhjørning, -
- som var blevet lokket hertil fra de vilde, hvide heste fra havet.
Kun et så smukt og purt dyr kan være en måneprinsesses følgesvend.
Med hjertet fyldt af lykke -
viste måneprinsessen de magiske perler til begge familier.
Efter at være blevet født af det dybeste ocean -
blev disse perler os givet af Moder Natur.
Dermed skal vi alle blive uhørt rige.
De har en ganske særlig kraft.
De kan vise sandheden om menneskers hjerter.
Legenderne beretter om deres kraft, -
- som kan opfylde ethvert ønske, -
- både gode og onde.
Farvel, frøken Merryweather. - Farvel.
Farvel. - De må være Maria Merryweather.
Den herre?
Skynd Dem.
Frøken...
Af sted!
Farvel. - Frøken.
Frøken Heliotrope. - Maria.
Da din kære mor døde, lovede jeg at tage mig af dig.
Jeg vil ikke svigte dig nu.
Hvis du skal bo hos din onkel på landet under primitive forhold, -
så følger jeg med dig.
Hvor er mine trækulstabletter?
Det her hjælper ikke på mine fordøjelsesproblemer.
Jeg lider under mine mavesmerter.
Hvordan skal jeg dog kunne bo på landet? Det er jo fyldt med...
...landlighed.
Maria, kun én ting kan redde os nu.
Klassisk fransk broderi.
Hvad sker der? Er vi ankommet?
Er han døv?
Manden er tydeligvis en tåbe.
Se til hende den gamle.
Kig i hendes lommer.
Hvem var de? Hvad ville de? - Bare rolig.
Sir Benjamin vil beskytte os.
De damer.
Velkommen til Måneager.
Under uheldige omstændigheder. Sådan er det.
Det står ikke til at ændre.
Det glæder mig at møde dig, onkel.
Frøken Heliotrope?
Sir Benjamin, sikke en rejse, vi har haft.
Blot en time herfra blev vi overfaldet af banditter.
Tillad mig at høre Deres fascinerende historie en anden gang.
Han hedder Wrolf. Nogle finder ham foruroligende.
Han kan dræbe med lynets hast, -
men du er en Merryweather.
Han vil med al sandsynlighed ikke gøre dig noget.
Frøken Heliotrope, Deres værelse er dernede til højre.
Tak, Sir Benjamin.
Kom, Maria, dit værelse må ligge ved siden af.
Nej, Marias er oppe i tårnet. - Men, onkel, jeg...
Måske vil du se dit værelse, inden du vrænger ad det.
Godnat, onkel.
Sikke et fornøjeligt møde.
Hvad i alverden er det her?
Nej.
Ikke på vilkår.
Unge dame, vi spiser morgenmad herinde.
Hvor har du den her fra? - Far efterlod den til mig.
Det havde han ikke ret til. Den hører til her.
Men det er min bog.
Frøken Heliotrope, fortæl ham, han ikke må tage min fars bog fra mig.
Maria, behersk dig.
Men han må ikke bare...
Bare rolig. Han passer sikkert bare på den for dig.
Sæt dig ned, og spis din havregrød.
Morgenmaden er serveret.
Maria, du må simpelthen smage denne lækre fiskestuvning.
En ret, der bedst nydes i stilhed. - Hvor interessant.
Onkel, du burde give mig min fars bog tilbage.
Deres kokkepige er vældig god. Har De haft hende længe?
Her har ikke været kvinder i årevis.
Jeg har virkelig nydt stilheden.
Denne rustikke mad er virkelig god for min luft i maven.
Guds dros. Kan man ikke spise i fred i sit eget hus?
Fortæl os da, onkel, hvorfor du har inviteret så støjende kvindfolk -
ind i dit dejlige, stille hus. Det ville være skønt at vide.
Min uduelige bror dør forgældet, og så må jeg jo tage vare på dig.
Manden var en uduelig kujon.
Sir Benjamin! - Hvor vover du?
Min far var oberst! - Ja.
Han skyldte det halve regiment penge.
Han kæmpede for sit land. - Og blev dræbt i en spillebule.
Han lånte penge af de forkerte mennesker.
Han ville jo ikke vide af mine penge.
Det stolte fjols.
Du er en Merryweather, og du hører til her på Måneager.
Sådan er det. Det står ikke til at ændre.
Der er adgang forbudt til mit bibliotek og mit kontor.
Og her:
Østfløjen er lukket, og vestfløjen er forbudt område.
Onkel, angående overfaldet i går. Kan der ikke gøres noget?
Jo, hold snuden fra det. - Hvad behager?
Hold dig fra skoven. - Hvorfor det? Hvem er de?
Der er banditter i skoven. De Noir-klanen.
Ligesom de Noir-klanen i bogen? - Nej, de her findes.
Krybskytter, banditter, plyndringsmænd.
De damer, det her bør opfylde jeres behov.
Det her kan være skolestuen.
Digweed, kom med pisken.
Jeg skal da ikke... - Hun kan ikke ride, vel?
Det er medicinsk bevist, at kvinder ikke bør ride.
Heste er upålidelige og ondsindede.
Du godeste. - Det er hestepærer, frøken.
Jeg tror, jeg hellere må trække mig tilbage.
Rolig, tøs. - Vær forsigtig, kære Maria.
Kom, Maria.
Enhver Merryweather kan ride. Det ligger i blodet på os.
Det er Perriwinkle. Hun er lidt fyrig, men hun er en trofast ganger.
Hold bare hånden ud.
Jeg lover, den bliver siddende på armen.
Der kan De se, frøken. Hun ved, hvem De er.
Du har det godt med Perriwinkle. - Ja.
Hun er lidt fyrig.
Lad os ride tilbage. Det er ved at være sent.
Høet skal dækkes til. Der kommer regn.
Onkel, må jeg ikke ride lidt mere?
Jo, så længe du lover at blive på Måneagers jorder.
Jeg kan kun garantere din sikkerhed, hvis du holder dig fra skoven.
Jeg er snart hjemme, og Perriwinkle passer på mig.
Godt så.
Kom, Atlas. - Farvel, onkel.
Hvorfor skulle skoven være noget særligt?
Bliv her.
Din stakkel. Hvem har gjort det mod dig?
Hvordan åbner man den?
To fangster med én fælde. - Hvad er du ude på?
Piger kan ikke lade være med at prøve at redde fangede dyr.
Jeg ved, hvem I er. I er banditter og plyndringsmænd.
Dig? - Du kommer med os.
Min far glæder sig til at møde dig.
Djævlehunden! - Robin, lad os komme væk!
Tak, din gamle djævlehund.
Kom, lille skat, så tager jeg dig med hjem.
Robin, det er din far!
Hvad har jeg dog gjort, siden jeg skal trækkes med en idiot som søn?
Jeg håber, Perriwinkle gav dig en lærerig rundvisning.
Jeg har fundet en såret hare.
Det er en sjælden Måneager-kanin.
Et meget smukkere, modigere og mere ophøjet væsen.
Og nu er hun dit ansvar.
Og med din viden om dyr overlever hun næppe natten.
Hold dig fra skoven, barn.
Du godeste. Se dog på din...
...kjole.
Altså...
Der er noget levende i din kyse.
Rolig, frøken Heliotrope.
Det er en Måneager-kanin.
Et smukt, modigt og ophøjet væsen.
Jeg vil passe på den.
Og hun skal hedde Serena.
Onkel.
Vi to har noget, vi skal tale om.
Der foregår sære ting her i huset.
Hvem lægger kager og kjoler frem til mig om morgenen?
Stjernerne i mit loft bevæger sig. Der er en mystisk, hvid hest udenfor.
Huset er forfaldent. Ting forsvinder. Flyglet spiller af sig selv.
Jeg har aldrig set et køkken. Hvor kommer maden fra?
Skal du spørge hele tiden?
Onkel, jeg...
Sæt dig til bords, min kære.
Hvor skal vi hen?
Marmaduke Scarlet, kokken over alle kokke.
Til tjeneste, min lille prinsesse.
Hvordan gjorde du det? - Pluk lidt kørvel for mig.
Kom så. Ikke nøle.
Jeg ved vist ikke, hvad kørvel er. - Gør dig intet besvær.
Jeg tager det selv.
Er det dig, der sætter mælk og småkager til mig?
Luftig havre og frugt så sød, det er sundt, gør kinden rød.
I de seneste dage er det hele gået op for mig igen.
Månestøvssoufflé. Astral-marengs.
Jeg har fundet takten igen.
Hr. Scarlet, kan De stå stille et øjeblik?
Nogen her i huset må kunne besvare mine spørgsmål.
Prinsesse, en lille smule magi er vendt tilbage til dalen.
Du er åbenbart ikke færdig med at læse bogen.
Bogen? Fars bog? Min onkel tog den fra mig.
I biblioteket står en bog.
"Hemmelige døre og skabe".
Hvad med en skive stjernekigger-tærte, mens du læser?
Måneprinsessen troede på det gode i alle, -
- men mændene viste deres sande grådighed.
De ville have perlernes kraft for sig selv.
Vi er de udvalgte.
Perlerne skal forblive de Noir-klanens ejendom for evigt.
Far? - Kom. Vær min.
Lad Måneager være dit hjem, og lad mig være din familie.
Tal sandt.
Med disse perlers kraft kan jeg herske over hele dalen.
Nej. Sammen. Sammen kan vi herske over dalen.
Disse perler tilhører ingen mand. De tilhører naturen.
Giv mig dem. - Nej, giv mig dem.
Nej, nej. Jeg beder jer. Lad ikke jeres hjerter styre af grådighed.
Forrådt af dem, hun elskede højest, brugte Måneprinsessen sin kraft.
Hun kastede en frygtelig trolddom over dem.
Hør mig! I har ladet hånt om naturens gaver, -
og nu skal I lide! Naturen vil hævne sig!
Denne dal vil være forbandet!
En dag vil en med et rent hjerte være blandt jer, -
og hvis hun ikke bliver hørt, -
når den 5.000. måne rejser sig af havet, -
så vil denne dal for evigt henligge i mørke.
Måneperlerne forsvandt, og ingen vidste, hvor man kunne finde dem.
Marmaduke, huset, dalen, det er alt sammen...
Forbandet?
Åh ja.
Se dig omkring. Alt er i en forfærdelig stand.
Siden den dag har de to familier været opslugt -
af stolthed og af blindt had.
Og den eneste, der kan bryde forbandelsen...
...er en sand måneprinsesse.
Måneprinsessen? Men hun levede for hundreder af år siden.
Legenden beretter om en lille, hvid hest. En mystisk følgesvend.
En beskytter. Et magisk væsen.
Usynligt, siger de, for alle undtagen en sand måneprinsesse.
Mener du, at jeg skal være en?
Skal jeg bryde forbandelsen?
Alle kender legenden. Der kommer ikke fred, -
før perlerne kommer tilbage i havet, og familierne forenes.
Det er vanvittigt.
Tiden er ved at være gået.
5.000 måner til at gøre alting godt igen.
Hold op. Jeg vil ikke høre mere om det.
I er alle sammen vanvittige.
384 år.
Gange 13 måner per annum.
Plus...
...syv måner for i år.
Det er...
Det giver...
4.999.
Serena, den næste måne er nummer 5.000.
Alle kender legenden. - Perlerne tilhører ingen mand.
5.000 måner.
Du er en Merryweather.
Vi er de udvalgte.
Hold dig fra skoven, barn. - Der kommer ikke fred.
Hævn!
Jeg må væk herfra, Serena.
Jeg vil ikke have noget med det at gøre.
Frøken Heliotrope vil passe godt på dig.
Skynd dig...
Hvem er du?
Du ligner damen fra maleriet.
Kom med.
Kom indenfor.
Dit frække pindsvin. Ligger du i min yndlingsstol igen?
Frækkert.
Forhold dig i ro. Ingen hurtige bevægelser, så bliver hun ikke bange.
Jeg skal prøve. - Jeg talte til slangen.
Jeg prøver at redde så mange sårede dyr, som jeg kan.
Er du det L, som er broderet på alle de sære kjoler i mit værelse?
Ja, det er jeg.
Jeg hedder Loveday.
Geranier visner og dør.
Rosmarin kurerer en skælven.
Vores tid er snart omme, min kære.
Månen vil ikke elske os for evigt.
Du så noget, gjorde du ikke? Fortæl mig, hvad du så.
Jeg må væk. - Nej nej nej.
Undskyld. Jeg skræmte dig.
Jeg er ikke vant til at få besøg, -
og jeg vil gerne have, vi bliver venner.
Det nytter ikke. Din far prøvede også at stikke af, -
men man kan ikke skjule sig.
Han sendte dig hertil af kærlighed. Fordi du hører til i Måneager.
Vi to er ens.
Bortset fra...
Bortset fra?
At jeg fejlede, men du kan klare det.
Hvad med min onkel, Sir Benjamin? Kan han ikke hjælpe?
Sig aldrig hans navn i min nærhed. Er det forstået?
Din fortid ligger bag dig.
Din fremtid venter dig, hvis du vil.
Det er dit valg.
Jeg vil gerne hjælpe, men hvad skal jeg gøre?
Find perlerne. Ingen ved, hvor de er. De beskylder hinanden for at tage dem.
Det er begge siders skyld. De Noir-klanen tog kisten, -
og vi må have nøglen.
Nøglen.
Nu skal vi finde kisten. Du må føre mig derhen.
Hvor? - Hen til de Noir-klanen.
Jeg kan ikke... - Der er det.
Loveday, er alt i orden?
Undskyld. Jeg kan ikke vende tilbage dertil.
Loveday, Loveday.
Kom så.
Se dem lige.
I får kærligheden at føle.
Jeg har planlagt at bortføre pigen.
Hold dig fra Måneager. Huset er forbandet.
Rygtet vil vide, at hun snart vil stå for fald.
Slip mig.
Hvor rart, du kunne komme, Måneprinsesse.
Hvad er dog det?
Hun har bragt os den forsvundne nøgle.
Og det fordi de grusomme de Noir-folk har haft perlerne hele tiden.
Ikke sandt?
Det er jo sandt. Din forfader stjal dem.
Min forfader?
Måske, prinsesse, skulle jeg præsentere jer for hinanden.
Maria Merryweather, den sidste måneprinsesse.
Sir William.
Den første Coeur de Noir.
Perlekisten.
Og du har været rar at give os nøglen.
I har skjult dem! - De har aldrig været der, tøs.
Din afskyelige familie stjal dem, -
før han samlede kisten op.
De stjal perlerne.
Men snart vil den sidste måne stige op, -
og de tyvagtige Merryweather-folk vil blive straffet.
Og nu vi har dig her, kan ingen forhindre det i at ske.
Endelig vil hele dalen være vores, -
og de Noir-klanen vil endelig få sin hævn.
Lad mig være, din stud.
Du er modig af en i din situation at være.
Jeg sagde jo, hun var fyrig, Robin. - Heks!
Spær hende inde. - Javel.
Velkommen til dit nye hjem. Hyg dig med kakerlakkerne.
Sov sødt.
Lad os gå. Hold godt øje med hende. Hun er listig.
Hvor er den tøs? Det er utroligt.
Hun er uansvarlig. - Uansvarlig.
Ganske dumdristig. - Dumdristig.
Kjolen.
Kom tilbage, din lille heks! Hun flygter!
Kom tilbage! Du slipper ikke væk!
Stop hende! Hun må ikke slippe væk!
Prinsesse...
...hvad gør du nu?
Efter hende!
Hun finder aldrig ud af skoven.
Hun kan ikke være nået så langt. - Lad os prøve mod nord.
Find hende.
Jeg vil have hende dræbt. Hun må ikke stoppe forbandelsen.
Deres død er vores sejr.
Dumme tøs. Du skulle være blevet, hvor du var.
Kom så!
Kom!
Denne vej.
Åh, Wrolf. Wrolf.
Hurtigt. Kan du finde vejen hjem?
Den djævlehund kan ikke beskytte dig for evigt.
Der har vi frøken Maria.
Onkel Benjamin, frøken Heliotrope, jeg har noget at fortælle jer.
Hvor er din?
Frøken Heliotrope. - Jeg har det fint.
Hvor er dit tøj?
Hvor vover du at komme hjem så sent klædt sådan der?
Jeg er ked af det, men du ved ikke, hvad der er sket.
Jeg var i skoven, og... - Forbød jeg dig ikke det?
Jo, men jeg skal fortælle jer noget. - Gå ovenpå og klæd dig på.
Men... - Gør, som der bliver sagt!
Du er ikke min far.
Maria, min kære...
Maria, luk op.
Hør.
Det er muligt, jeg var lidt for streng tidligere.
Du var bare væk så længe uden at fortælle os om det.
Jeg... Vi... Frøken Heliotrope var ude af sig selv af bekymring.
Jeg ved godt, at...
Jeg enes oftest dårligt med kvinder.
Men det ville ikke være usandt at sige, -
at jeg er glad for, at du kom hjem.
Hvem har hængt det op igen?
Digweed, kom og fjern det maleri!
Snart er der ingen stjerner tilbage, Serena.
Månen kommer tættere og tættere på.
Hvad skal vi dog gøre?
Hvor kunne du forlade mig? Ude midt i skoven?
Den her tilhørte den første måneprinsesse.
Kan du tilgive mig?
Den er som syet til dig.
Loveday, det her er håbløst. - Hvilket?
Jeg kan ikke finde perlerne.
De må være her et sted.
Skjult.
Kom med.
Hvorhen?
Nedenunder? Jeg skal ikke med nedenunder.
Betyder det ikke uheld at se kjolen? - Du skulle se mig, som jeg er.
Hvad betyder det?
Benjamin, jeg må fortælle dig noget.
Noget, jeg skulle have sagt for længst.
Min skat, hvad er det dog?
Jeg er ikke den, du tror, jeg er.
Jeg er en de Noir. - En de Noir?
Jeg blev opdraget til at hade Merryweathers, men så mødte jeg dig.
Du har narret mig. - Nej.
Du lod, som om du elskede mig.
Du lagde skumle planer for at finde de tåbelige perler.
Det var din far, der sendte dig herhen, ikke?
Jeg har mistet hans kærlighed ved at ville giftes med dig.
Vores kærlighed kan forene vore to familier.
Det kan stoppe forbandelsen. - Forbandelse? Sådan noget vrøvl.
Og du fylder dette hus med dine de Noir-blomster.
Du forstår det ikke. Forandrer kærligheden ikke alt?
Nej, min kære, -
men det gør had.
Du forpassede chancen for at forene familierne.
Han knuste mit hjerte.
Jeg tror også, han knuste sit eget. - Han lod mig være fortabt for evigt.
Det må have været et chok for ham.
Måske hvis du havde ladet ham køle af igen, måske sagt undskyld.
Skulle jeg undskylde?
Du forstår det ikke, gør du vel? - Jeg har forstået én ting.
Denne dals sande forbandelse er stolthed.
Digweed, stop. - Men herren ønsker det.
Rør dig ikke. Jeg kommer tilbage.
Så en sådan pige kaldes en måneprinsesse?
Ja.
Fortæl mig noget mere om forbandelsen.
Du godeste. - Der er hun jo.
Hver gang der ankommer en ny måneprinsesse, -
dukker dette portræt op.
Men se på det.
Digweed, du må godt røre dig nu.
Gudskelov.
Kan I ikke se det? Se. Hun viser os det.
Hun tog perlerne.
Maria, siger du, at måneprinsessen tog måneperlerne?
Ja, og hun viser mig, hvor hun gemte dem.
Men hvor har hun så gemt dem?
I et træ et sted. Ude i skoven. - Sikken hjælp.
Jeg så det, der var i nærheden. Jeg tror, jeg kan genkende stedet.
Hvad? Hvad?
Der er kun én person, som har gået i skoven hele sit liv.
En, som har den i blodet.
Robin? Ikke tale om.
Han er en opblæst noksagt. Ham vil jeg aldrig møde igen.
Det er et spørgsmål om ære. Det drejer sig om...
Stolthed?
Held og lykke, lille prinsesse. - Farvel.
Vent, vent. - Nej, frøken Heliotrope.
Du kan ikke stoppe mig. Det er mit hjem, og jeg vil kæmpe for det.
Det ved jeg godt. Jeg begynder at forstå det en smule.
Jeg tror på dig.
Farvel. - Farvel, frøken.
Vær forsigtig, min kære. - Ja.
Her er posten.
Loveday.
MØD MIG PÅ MÅNEAGER BENJAMIN
Prinsesse. Du overgiver dig. Hvor elskværdigt.
Den store fældebygger, fanget i en fælde.
Slip mig fri, din heks! - Så gerne.
Du understår dig... - Nej?
Min fod.
Tak, min kære Serena. Gå du bare.
Vent. Det gør ondt. Blodet løber mig til hovedet.
Nej. Alting stiger dig til hovedet.
Du får lov at komme ned, hvis du gør noget for mig.
Lov, at du vil lytte til mig. Sig: "Det lover jeg."
Sig det nu. - Det lover jeg. Slip mig så fri.
Det er i orden.
Hvad med ham?
Du er en de Noir.
Han vil højst sandsynligt gøre dig noget.
Jeg lytter.
Frøken de Noir. - Sir Benjamin.
Nå... - Nå.
Benjamin, jeg er her.
En undskyldning er på sin plads. - Ja.
Nogen har opført sig forkert. - Nemlig.
Jeg er ked af det. - Det bør du også være.
Hvad behager? - Det bliver svært at tilgive dig...
Tilgive mig? Hvad i alverden mener du?
Nu ingen spilopper, Merryweather. Du bad mig komme.
Du bad mig om, at vi kunne mødes. - Hvad?
Det er Maria.
Hvor dælen er den pige?
Farvel. - Robin, vær nu rar...
Jeg lovede at lytte.
Det har jeg gjort. - Robin, du må hjælpe mig.
Du er en Merryweather.
Jeg burde slå dig ihjel. - Så dør hele dalen med mig.
Vi kan forhindre det, men vi har kun, indtil månen står op.
I nat. - Jeg lytter stadig.
Hun er tilbage i skoven, og denne gang...
...kommer hun ikke hjem igen.
Der er bevæbnede mænd derude, som vil hende det ondt.
Jeg ville ikke have ladet hende gøre det, hvis...
Jeg vidste det ikke.
Jeg må finde hende. - Vær nu ikke dum. Jeg gør det.
Jeg kender skoven.
Tilgiv mig, men jeg ved, hvor Maria er.
Gør du? - Hvordan?
Jeg er en fortræffelig kok, så jeg har en fortræffelig lugtesans.
Da jeg som ung gik i skoven, -
kunne jeg spore hvad som helst.
Og så fortalte hun mig, hvor hun skulle hen.
Hvad var det? - Et falsk spor.
Hvorfor havde du et af mine bånd i lommen?
De ligger i et helt bestemt træ. Det har enorme rødder og et stort hul.
Det ved jeg godt, hvor er.
Lad os antage, at jeg vil hjælpe dig, og vi finder perlerne.
Hvad så?
Vi giver perlerne til havet, og... - Min far er efter dig.
Jeg må bare finde dem, før han finder mig.
Frøken de Noir. Det her er farligt og ikke noget for en kvinde.
Det skulle De have fortalt Maria.
Det har jeg gjort. Adskillige gange. - Vent.
Guds dros. - Endnu en kvinde slutter sig til.
Deres hjælp er ikke påkrævet.
Ikke på?
Det var bedre. - Det var luf...
Så er det nok, Dogweed.
Jeg har taget mig af Maria, siden hun var lille, og jeg beskytter hende.
Jeg ved, hvor vi skal hen.
Kom.
Hvor skal han hen?
Marmaduke, din tåbelige grydesvinger, hvad laver du?
Undskyld. Jeg blev vist lidt ivrig.
Min kræfter herude er ikke, som de er i køkkenet.
Vis nu bare vej. - Sågerne.
Huset er ved at falde sammen. Det er et sørgeligt syn.
Hvis du var så glad for det, hvorfor stak du så af fra det?
Du tog alt, jeg holdt af, fra mig. Hvordan skulle jeg kunne blive?
Tog du langt væk? - Nej, ikke særlig langt.
Men du ledte jo aldrig efter mig.
Han ledte efter dig til hest i månedsvis.
Marmaduke. Fører du an eller ej? - Det gør jeg, ja.
Jordbær.
Denne vej.
Vi ville have bedre chancer, hvis vi delte os.
Vi skal gennem lysningen her. Der er ikke så langt.
Kom så, knægt.
Kom så.
Kom så!
Wrolf. - Nu skal du dø.
Sikke et kønt syn. - Jeg kan forklare.
Er det ikke nok, at ét familiemedlem forråder mig?
Nu kan jeg se, at hendes bror også er forræder.
Jeg tager mig af prinsessen personligt.
Én gang for alle.
Det er her.
Stå stille, knægt.
Hvor er perlerne? - Hør nu.
Månen vil dræbe os alle.
Væk!
Vi skal finde Maria!
Hvordan kunne du forråde mig? - Vent, Maria.
Du får ikke lov at tage hende, far. - Sænk kniven.
Lyt nu til, hvad Maria siger. - Forræder. Du er som luft for mig nu.
Løb!
Jeg ved, hvor jeg skal finde jer.
Der, hvor det hele begyndte.
Følg nu med, bror. - Der er de, Dulac.
De er lige i hælene på os.
Kom så!
Herind.
Hvor blev de af? Jeg kunne have svoret, de var her.
Robin, se her.
Hvor er de?
Det må være hendes.
Hvor har du gemt dem?
Perlerne.
Luk op!
Robin, lad os komme af sted. - Er her nogen?
Hekseri!
Det er utroligt!
Her er så mørkt.
Måneperler, vis os vej.
Stille, Robin.
Her er pludselig så stille. - Det skyldes fraværet af kvinder.
Sir Benjamin!
Vi er faret vild.
Maria. - Kom, Robin.
Kan du ikke se, at hun viser os vej?
Coeur de Noir.
Merryweather.
Godaften. Det lykkedes ikke for din niece.
Hvis du har gjort hende noget...
Hold op!
Nej! - Vi har fundet perlerne.
Giv mig perlerne. - De forbandede perler.
De har kun voldt os sorg. - Nej, onkel.
Det skyldes grådigheden i vore hjerter.
Far.
Hvorfor er dit hjerte fyldt med had?
Min datter.
Vil du ikke gerne bryde fri af det mørke, som holder dig fanget?
Det er ham...
Far. Benjamin.
Se. Den 5.000. måne. Forbandelsen går i opfyldelse.
Hvis I kan give slip på jeres stolthed, kan vi redde vore familier.
Vi kan redde dalen.
Dig først. - Nej, efter dig.
Jeg må selv gøre det her.
Ved den 5.000. måne ophæver jeg, Maria Merryweather, -
måneprinsesse af Måneager, den forbandelse, -
som hyller denne dal i mørke. Tag det, som er dit.
Nej. Nej.
Nej! - Maria!
Mit kære barn, du er i live.
Onkel.
Var du bekymret for mig, Robin? - Nej.
Det kunne enhver have gjort.
Du er den sande måneprinsesse.
Guds dros.
Det er så en sort løve.
Det er i orden, onkel.
Det er bare Wrolf.
Tilgiv mig for min stædighed og stolthed.
Loveday...
Stop! Nu gør jeg det af med hende. - Nej, stop, Dulac!
Hold op!
Det var så eftersøgningsholdet.
Maria, jeg er her for at redde dig.
Tak, men alt er i orden.
Skal der...
...være bryllup?
Frøken...
Hr. Dogwood...
Sådan er det.
Det står ikke til at ændre.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2009